Tidigare:
- Ska du till helvetet? - Dödsriket.
- Min tid i dödsriket är över - Din också, om du gör som jag säger.
- Säg att din far mår bra. - Han är på ett bättre ställe.
- Det betyder att alla här... - ...kan bli räddade.
Är det här ett trick?
Stopp!
Det är precis vad det är. Ett trick. Rör dig inte.
Han vill att du ska tro att du kan fly, men det kan du inte.
- Det är det ingen som kan. - Jaså? Vi får väl se.
Nej! Då jagar och fångar han dig.
- Hades har gjort det värsta han kan. - Jag menar inte Hades.
Vem då?
Nej. Låt bara bli.
Det här är inte min första cell. Jag tänker inte sitta och ruttna.
Det kommer nån för att rädda mig. Jag måste göra hennes jobb enklare.
- Hur vet du att hon är här? - Hon skickade ett meddelande.
- Det kan vara ett av Hades trick. - Jag vet att det inte är det.
När man älskar nån, så vet man det.
- Vad är det som håller oss här? - Nåt som du inte vill möta.
Det avgör jag själv.
Dags att sticka.
- Du är galen. - Kanske.
Men jag är din bästa chans. Kom!
Är du redo? Okej. Spring!
- Jag sa ju att vi inte klarar det. - Inte vi, men du.
Jag lockar iväg helvetesbesten. Hitta Emma Swan när du är fri.
Jag är Killian Jones. Kapten Krok. Säg åt henne att hitta mig. Spring!
Mary Margaret? Vad gör du? Vi har mycket att leta genom.
David, de här gravarna är från min fars rike.
De var mina undersåtar. Jag skulle ha beskyddat dem.
Hur ska jag kunna beskydda vår dotter i dödsriket?
Eftersom du inte är ensam.
Vi ska hitta ett sätt att beskydda Emma på. Det gör vi alltid.
Hon letar efter Krok i skogen.
Hon är bra, men ingen är bättre på att spåra än Bandit-Snö.
Vi går och hjälper henne.
Vad är det?
Mary Margaret? Vad är det?
Ni måste stoppa honom.
Banditen och hans män terroriserar oss.
Far är på ett diplomatiskt uppdrag. Jag ska skicka bud till honom.
När det når honom är vi alla döda. Vi behöver hjälp nu.
Var inte rädda. Min styvdotter kommer att ta hand om er alla.
Kommer jag?
Vad ska vi göra? Människor dör.
Prinsessan Snö?
Jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Nej!
Hjälp! Är det nån där?
Ta tag. Jag drar upp dig.
Tack.
Du måste se upp för jaktfällor.
- Jag är Snövit. - Ja, det är du verkligen.
Jag heter Herkules, men du kan kalla mig Herk.
- Kände du Herkules? - Vi var vänner när vi var unga.
- Definiera "vänner". - Anar jag en smula svartsjuka?
Nej, men min fru säger att hon var vän med en gud.
En halvgud. Som råkar vara död.
Förlåt. Jag bara retades med dig.
David... Om han är här, har han nåt som är oavslutat.
Vi måste hjälpa honom vidare.
- Istället för att leta efter Krok? - Nej. Tänk efter. Han är Herkules.
Han kan hjälpa oss. Om vi räddar honom, kan han rädda oss.
Vi har redan letat här.
Då letar vi igen tills vi hittar ett färskt spår.
Det borde finnas i dödsriket. Vi hittade inga spår i norra skogen.
Kanske vid Trollbron.
Vänta! Det kanske finns ett sätt att leta fortare på.
I Storybrooke har jag ritningar och kartor över hela staden.
- Tror du att motsvarande finns här? - Allt annat här har en motsvarighet.
- Leta vidare, så hämtar jag det. - Vänta. Ta med dig Henry.
- Det kan vara farlig. - Mor är borta. Kontoret är tomt.
Ingen kan det bättre än Henry. Han klarar sig. Du kan skydda honom.
- Okej. Kom igen. - Nu fortsätter vi.
- Emma? - Regina! Jag har hittat nåt.
- Blod? - Det är ett spår.
Det har inte torkat än. Det är färskt. Killian... Killian?
Killian?
- Inte Killian, men jag känner honom. - Vem är du? Var är Killian?
- Vi måste härifrån. - Vad är det där?
Den kommer. Vi måste härifrån.
- Dina föräldrars lägenhet? - Det var det första jag kom på.
Tänk om den eller det som bor här, kommer hem?
Det är nog ingen fara.
Väntar stället på att de ska dö?
Otäckt, men det verkar så. Vi är nog i säkerhet här.
Tänk att jag flyttar in hos den här familjen.
- Mår du bra? - Ja.
Krok, då?
Jag vet inte.
- Var är han? - I ett underjordiskt fängelse.
Jag flydde genom tunnlar. De ledde till en grotta i skogen.
Sen hittade ni mig.
- Kan du hitta grottan igen? - Ja.
Men den vaktas av nåt... fruktansvärt.
Vad vaktar grottan?
Den har tre huvuden.
Tänderna kan krossa ben med ett enda bett.
Och ögonen...
De bränner rakt igenom själen när den gör slut på en.
Inget kan besegra odjuret.
Det är inte sant. Jag vet vad det är för best.
Och hur vi kan besegra den.
- Är du verkligen en gud? - En halvgud. Min mor var människa.
Jag har aldrig träffat nån som är halv.
Jag måste utföra tolv storverk innan jag får träffa min far på Olympen.
- Blir du odödlig sen? - Det var tänkt så.
Jag gillar att prata om familjen, men du kan inte undvika din för alltid.
Jag kan inte träffa dem innan jag vet vad jag ska göra med banditerna.
Jag har lösningen.
Du ska kämpa mot dem.
- Jag? Jag är ingen hjälte. - Det blir du när jag har tränat dig.
Nej.
Du kan inte låta rädslan för att misslyckas hindra dig att försöka.
Den här medaljen fick jag för mitt första storverk.
Jag besegrade det nemeiska lejonet.
Jag var rädd.
Men jag gav mig inte. Jag kämpade mot lejonet och vann.
- Jag var inte rädd för att försöka. - Det är lätt för dig att säga.
Snö... Jag ska lära dig att bekämpa banditerna...
- ...så att de lämnar ditt rike. - Varför gör du det här för mig?
Du kommer att bli en fantastisk drottning en dag.
Jag är en människokännare.
Och det ger mig en ursäkt att umgås med dig så mycket som möjligt-
- innan jag fullbordar mitt sista storverk.
Jag har bara en kort stund här nere.
Jag vill njuta av den.
- Vad är ditt sista storverk? - Det svåraste av dem alla.
Att besegra den trehövdade helveteshunden Cerberus.
- Vet du var han är? - Ja. Vi behöver nån som ser alla.
Hej, barnätaren. Vi letar efter nån.
Varför ska jag hjälpa dig, Regina? Du brände mig levande.
- Det var Hans och Greta. - På dina order, och med din eldkula.
Ja, okej. Men du stal mitt äpple.
Vad tror du händer när man stjäl från en häxa, din häxa?
- Låt gå. Vem letar du efter? - Han heter Herkules. Från myterna.
Jag vet vem Herkules är. Han kommer hit på sin lunchrast.
Trots att jag försöker göda honom, så sticker hans muskler ut.
Det är synd. Han hade blivit en fin söndagsstek.
Lunchrast från var då?
Herk?
Du känner inte igen mig, eller hur?
Snö?
Du är fortfarande så ung.
- När, hur...? - Du menar, hur dog jag?
Det... Det är inte så viktigt.
Vad gör du här nere? Jag menar... Hur...?
Jag är inte död. Jag kom hit för att hjälpa min dotter.
- Har du en dotter? - Och en son. Och ett barnbarn.
Du kan inte vara mormor.
Jo... Det är lite invecklat, men jag är det.
Mitt liv har varit spännande.
Jag önskar att jag kunde säga detsamma.
Jag är ledsen för det.
Tänk om jag sa att du kan lämna dödsriket för gott?
- Jag måste slutföra mina storverk. - Jag vet. Cerberus är här.
Här?
Han vaktar ett fängelse där mannen som min dotter älskar är fånge.
Bara du är stark nog att besegra det odjuret. Det är ditt öde.
Den hjälten är död.
Bara om du låter honom dö. Glöm inte det du lärde mig.
Du kan inte låta rädslan för att misslyckas hindra dig att försöka.
Det här blir en spännande dag.
Det blir det. När jag dödar dig.
Varför säger alla det? Du kan inte döda mig.
Jag är Hades. Det här är döden.
Då ska jag hitta nåt som är värre och göra det mot dig.
Jag ser att du har träffat mitt husdjur.
Du inser snart att hans herre inte är lika snäll.
Vänta!
- En skyddsförtrollning. - Mormor Cora har visst låst stället.
Inte allt.
- Okej. Du väntar här. - Nej.
Nån måste hålla vakt utanför.
Och bara en av oss vet var man ska leta på mammas kontor.
Var väldigt försiktig.
Hej, raring.
- Cruella. - Hur mår din mor?
Just ja, jag måste vara mer precis. Hur mår hon som dödade mig?
Här är tunneln hon kom ifrån. Krok är där inne.
Är du säker på att du klarar det?
- Regina! - Jag vet att du klarar det.
Vi hittar din vän. Oroa dig inte.
Vänta på mig här.
- Var är resten? - Det är allt vi har. Jag svär.
Låt mitt folk vara i fred!
Hjälp oss, prinsessan Snö!
- Var är din pappas här? - Jag behöver ingen här.
Ge tillbaka det ni har tagit och lämna mitt rike.
- Annars får du nästa pil i ögat. - Du får gärna försöka.
Spring tillbaka till slottet, flicka lilla. Den här skogen är min nu.
Låt henne vara!
Annars får ni med mig att göra.
Din pojkvän kan inte beskydda dig för alltid.
Vi gjorde det du bad om.
- Ni kan få mer. - Vill du inte att jag ska döda henne?
Hon får inte bli en martyr för folket att dyrka.
Nej. Jag måste få dem att vända sig emot henne.
Då kommer det här eländiga folket äntligen inse sanningen:
Att det är meningen att jag ska vara deras drottning.
- Herk! - Kom!
- Vad tusan var det? - Jag stoppade honom.
- Vem är du? - Min farbror.
- Hades? - Se inte så överraskad ut.
Trodde du att din mamma styrde här?
Om det här är ditt rike, kan du svara på några frågor.
Varför ser det ut som Storybrooke?
Jag har mina skäl, och jag behöver inte svara.
Låt dem vara, farbror.
Där har vi den berömda tapperheten.
Herkules, då. Trodde du verkligen att du kunde möta Cerberus igen?
- Igen? - Har han inte berättat det?
- Cerberus dödade dig. - Jag ville inte låta dig veta det.
- Jag kunde inte svika dig. - Det är inget att skämmas över.
Att du blev dödad av mitt husdjur, förde oss samman som familj.
Vi är inte rädda för dig.
Snövit. Eller är det Mary Margaret?
Min brorson sa att du var hetlevrad. Tro mig, du bör vara rädd för mig.
Nästa gång du lägger dig i min familjs ärenden, så tar jag din.
- Gör det. Vi tänker hitta Krok. - Då är du alltså Emma.
Eftersom din pirat gillar att skicka meddelanden-
- så sa jag att jag skulle leverera den här personligen.
Vad har du gjort med honom?
Det är inte det jag har gjort som du bör bekymra dig om.
Utan vad jag ska göra.
Det här var en lyckträff, raring.
- Vad är du ute efter? - Dig. Jag behöver din hjälp.
Hades, varelsen som styr här, har gett oss ett hemskt dilemma.
Vi som är i det här vidriga dödsriket, har två valmöjligheter:
Att gå vidare till ett bättre ställe, eller till ett värre.
- Jag vet var du hamnar. - Charmerande. Precis som din familj.
Och du har nog rätt. Därför behöver jag en tredje möjlighet.
Att återvända till verkligheten.
Jag saknar den så. Musik, gin, glamour... Gin.
Du är död. Ingen kan ändra på det.
Jo. Författaren kan göra det. Just ja, det är ju du nu.
- Lärlingen sa att det var omöjligt. - Han ville inte låta dig göra det.
Men du kan göra det.
Författaren har större makt än gamlingen ville att du skulle tro.
- Jag förstörde fjäderpennan. - Jag vet. Vi får höra allt här nere.
Men jag gissar att du inte vet mycket om fjäderpennan.
Trollkarlen gav den till er alla, men det är ingen vanlig penna.
Den är magisk energi. Den är ett levande väsen.
- Lever den? - Ja!
När du förstörde den-
- hamnade den i dödsriket utan att ha fullbordat sitt syfte.
Den personifierar oavslutade ärenden.
Nu ska du hitta den här. Med min hjälp.
Och du ska skicka tillbaka mig till vår värld.
Varför skulle jag hjälpa dig?
Om jag blir levande igen, gissa vad som händer då?
Kvinnan som dödade mig, din mor, blir inte längre en mördare.
Förstår du? Genom att hjälpa mig-
- kan du göra din kära mor till den rena själ hon en gång var.
Du kan rädda henne.
- Vad gör du? Vi måste hitta Krok. - Jag kan inte hjälpa dig.
- Du får inte ge upp. - Jag är förnuftig. Allt är mitt fel.
Jag trodde att jag gjorde det rätta. Herkules skulle döda Cerberus.
Du får inte ge upp nu. Måste jag påminna dig?
Jag försökte bli av med dig i flera år, men du lät dig inte stoppas.
Du tog mitt rike. Du förhäxade oss. Jag förlorade min dotter i 28 år.
Och sen hittade du henne.
Du besegrade mig på ett sätt som ingen trodde var möjligt.
Du gjorde mig till din vän genom att aldrig ge upp hoppet om mig.
Vad är skillnaden nu?
Hur kan jag hjälpa nån mot Hades när jag bara har tal om hopp?
Du har rätt. Mary Margaret kan inte hjälpa till.
Vi behöver inte henne längre. Vi behöver Snövit.
Vad gör du?
Jag ger upp. Jag försökte vara en ledare, men jag är inte det.
Regina blir en bättre drottning.
- Så du tänker överge ditt rike? - Jag vill inte vara Snövit längre.
Så synd. Jag började gilla henne.
Jag var galen som trodde att jag kunde trotsa banditerna.
Ingen vinner varje strid. I synnerhet inte sin första.
Det gjorde du.
Kan du bevara en hemlighet?
Mitt första storverk tog nästan livet av mig.
Det är sant. Det nemeiska lejonet. Vet du varför ingen kunde döda det?
Pälsen var hård som stål. Svärdet blev slöare för varje slag.
Hur besegrade du det?
Jag var utmattad och trodde att jag skulle dö. Då tappade jag facklan.
Buskarna runt oss tog eld.
Flammorna svedde lejonets päls.
- Det var inte oövervinneligt längre. - Och jag dödade det.
Om jag inte hade misslyckats, så hade jag aldrig lyckats.
Okej...
Hur stoppar jag banditerna?
- Ta upp det. - Det är meningslöst.
Jag kan inte besegra Cerberus. Vi kommer bara att reta min farbror.
Den chansen måste vi ta.
- Herk? Hur dödade Cerberus dig? - Vad spelar det för roll?
Det är det enda sättet vi kan fundera ut hur vi kan besegra honom.
Han har tre huvuden. När jag kämpade mot ett av dem...
Oavsett hur tappert jag än kämpade, så angrep de andra två.
Jag borde aldrig ha kämpat ensam mot den besten.
Där har vi det.
Du kommer att vinna den här gången. Du ska inte kämpa ensam.
Vill du möta Cerberus med mig?
Jag blev den hjälten som du trodde att jag kunde bli.
Vi ska kämpa mot det trehövdade odjuret, och vi ska vinna.
Regina!
Va? Övertalade Mary Margaret muskelknutten?
Jag tror inte det.
Spring! Fort!
Låt mig gissa. Cerberus?
Vad har vi här?
Ge tillbaka det!
- Prinsessan Snö. - Ge kvinnan halsbandet tillbaka.
Gå härifrån och kom aldrig tillbaka.
Jag minns att du gav mig en liknande varning i går.
Ge kvinnan halsbandet tillbaka.
Försiktig!
Vad i...?
Sänk era vapen.
Eller måste jag avväpna er alla?
Tror du att du är tuff, prinsessan? Det här är inte över.
Jo, det är det.
Jag klarade det!
- Jag visste att du kunde göra det. - Tack vare dig.
Då behöver du inte min träning längre.
Betyder det att du tänker ge dig av för att besegra Cerberus?
- Vill du följa med? - Det skulle jag gärna ha gjort.
Men Herk... jag tror att mitt folk behöver mig mer just nu.
Du blir en fantastisk drottning.
Och Olympen har tur som får en hjälte som du.
- Vad hände? - Cerberus hittade oss.
- Var är fången? - Hon sprang. Vi gav henne försprång.
Vi delar på oss. Vi måste hitta henne.
Gå! Kom!
- Ni borde inte vara här. - Vi ska hjälpa dig.
Han har hittat oss.
- Vad gör vi nu? - Vi tar henne in dit.
Kom!
- Har du några idéer? - Vi angriper alla huvud samtidigt.
- Hur ska vi kunna göra det? - Med hennes hjälp.
Ge henne din dolk.
- Nej, det kan jag inte. - Jo, det kan du.
Du kan. Du måste försöka.
Redo?
Nu!
Oj...
Jag är visst inte van vid spänning.
- Jag heter Herkules. - Megara. Mina vänner kallar mig Meg.
Tack för hjälpen, Meg.
Jag... Jag tror att vi har träffats förut.
Hjälp! Snälla!
- Vad är det? - Det är ett monster.
Du är pojken som försökte rädda mig.
Försökte?
Jag är rädd för att Cerberus tog mig direkt efter att han tog dig.
- Spring! - Nej, han dödar dig.
Det struntar jag i. Spring!
- Jag är så ledsen, Meg. - Varför det?
Du räddade mig inte då, men du har gottgjort det nu.
Tack.
Herk har visst hittat en ny vän.
Att besegra Cerberus var kanske inte det enda som Herkules hade ogjort.
Han kanske måste rädda henne också.
- Mår du bra? - Ja.
Du kände mig inte i den förtrollade skogen, Emma, men...
Jag var en som tog chanser, även när hon var rädd.
Jag var en som... inspirerade folk, antar jag.
En gammal fiende påminde mig om det.
Jag vill inte glömma vem jag var igen.
Vad är det du menar, Mary Margaret?
Att jag inte vill vara Mary Margaret längre.
- Jag vill vara Snövit igen. - Det var på tiden.
Det tror jag nog att vi kan ordna, Snö.
- Henry! Går det bra, Henry? - Ja.
- Hittade du nåt? - Ingenting. En återvändsgränd.
Okej.
- Hittar ni vägen till fängelset? - Ja, tack vare din karta.
Utan Krok hade jag ruttnat bort i cellen.
Berättar du att jag gjorde det rätta? Han gjorde rätt som litade på mig.
Det ska jag. Tack.
- Ska vi inte stanna och hjälpa till? - Ni har varit här länge nog.
Och vem vet vad din farbror gör om han hittar dig först?
Jag hade rätt. Du blev en fantastisk hjälte.
Vad är det där?
Olympen.
Fången som du hjälpte att fly har gått vidare från det här riket.
Så bra för henne.
Få det överstökat, då.
Den här? Nej, den här... Den är inte till dig.
Den är till dina vänner.
- Ja. - Vad tusan ska jag med den till?
En enkel uträkning. Först ville jag att dina vänner skulle gå härifrån.
Jag hade en friktionsfri rörelse innan de kom.
Men nu har jag beslutat att de har åsamkat för stor skada-
-så min hämndlystna sida...
Visste du att jag hade en? Den vill straffa dem.
Så från och med nu, för varje själ som dina vänner befriar-
-måste en av dem stanna här.
Och kapten, du får välja vem det blir.